Det er ikke altid nemt at være skilsmissefar.
Alt for mange hopper og springer.
Barnet har fx fødselsdag, og der skal ikke mangle noget.
Det er så nemt at give en gave eller to for meget.
Men hvis det skal kompensere for, at man ikke er der hver dag -
- ville 100 eller 200 gaver ikke slå til.
Men det er måske kun rimeligt, at der er forskel på hverdag og fest.
Det handler om at kunne skille tingene ad.
- 2149. - På beløbet.
- Kortet er spærret. - Hvad?
Det er godt, du. Hej.
Nikolaj spurgte, om I ikke kunne tale om fødselsdagen i aften.
- Jo, jeg skal alligevel købe ind. - Det var ikke meget, I så til Rom.
- Godt, der er roomservice. - Hvad laver du med de billeder?
Hvad er det, du laver med det slips? Du er avanceret.
Det var regnvejr, og jeg arbejdede faktisk.
- I har da rigtig hygget jer. - Ja, det gjorde vi måske også.
Jeg vil invitere ham til Emmas fødselsdag.
- Har han mødt Emma? - Nej, men det skal han jo.
- Hvor længe har I kendt hinanden? - Længe.
- Så længe er det da heller ikke. - Jo, i hvert fald siden ...
- Han er jo vores ejendomsmægler. - Men er det ikke for tidligt?
- Plejer man ikke at sige 3 måneder? - Siger man det?
Måske skulle du klappe hesten lidt.
Eller hvad det er, I laver.
Her er noget pomodoro. Kan du sige pomodoro?
Vi skal også have juice. Tager du det derovre, skat?
- Ciao, bella. - Uh! Hej.
- Er du ude og handle italiensk? - Ja. Hvad laver du her?
Øh ...
- Goddag, det var sjovt at møde dig. - Ja, i lige måde.
Det er en fra mors arbejde. Vi arbejder sammen.
I'll call you and explain later.
- Kom. Hej, hej. - Bye-bye.
Jeg lignede en idiot.
Jamen du gjorde det rigtige. Og du har et ansvar over for Emma.
"Det er mors nye kæreste," skulle jeg have sagt.
Jamen hun har rigtig meget at tænke på.
De skal møde hinanden. Jeg er sikker på, hun kan lide ham.
- Hvor sikker er du på dig og Stefan? - Helt sikker. Vi har det perfekt.
- Du har ikke kendt ham så længe. - Sådan noget kan man da mærke.
Så kunne Emma komme med ud og sejle.
- Så gør det. - Ja. Det gør jeg også.
- Bare sig det til Nikolaj. - Det har han da ikke noget imod.
Han virker, som om han har det godt.
Frank, de har spærret min konto. Jeg har brug for ... Kom ind.
Jeg har brug for et forskud. Så giv mig et til.
Jeg bliver nødt til at løbe. Vi tales ved. Hej.
- Har du brug for den her? - Jeg troede, du ville have den.
Nej, hvis du skal bruge den, skal du da have den.
Okay, jeg køber lagkagebunde og kakao og flødeskum.
- Og så laver jeg en skovturskurv. - Nej, den kan jeg godt tage.
Nej, bare du sørger for servicet.
Okay. Og du er helt sikker på det der BonBon-Land?
- Selvfølgelig. - Vi plejer jo at være her.
- Er det ikke også besværligt? - Nej, hun skal da fejres.
Vi bliver da kun 9-10 stykker og så Emmas veninder.
- Det var vist det hele. - Jeg tænkte på ...
- Åh ja, Emmas gaver. - Nå ja. Har du købt?
Jeg ville vente, til jeg hørte, hvad du har købt.
- Et komfur med lampetter og klokker. - Hvor fint.
Men hun ønsker sig allermest en girafgyngehest.
- Jeg tror ikke, man kan få dem mere. - Så køber jeg noget andet.
- Okay. Der var også ... - Lagkagelys. Det var dét.
Jeg ser jo Stefan.
Og så var det, jeg tænkte ...
- Du ville da ikke invitere ham med? - Nej!
Jeg tænkte bare, om du ikke ville synes -
- at det var okay, hvis han møder Emma.
Det synes jeg ikke er okay.
- Hvorfor ikke? - Det synes jeg bare ikke.
- Hvorfor? - Det er ikke nogen god idé.
Emma har en far, og jeg er far nok.
- Han skulle ikke være hendes far. - Jamen det er for tidligt.
- Okay. Hvornår så? - Det ved jeg da ikke.
Måske skal du vente, til I kender hinanden lidt bedre.
- Forstår du, hvad jeg siger? - Ja, jeg forstår det godt.
Du vil ikke have, at de ses. Fint.
- Er der mere, jeg skal købe? - Nej, det er fint.
- Du er ikke faldet i søvn, vel? - Nej, jeg venter på dig.
- Sover ungerne? - Ja, ja.
Jeg synes, det har været en meget lang uge.
Kom.
Det er lige meget med den.
Hvad sker der? Jonatan?
Hvad laver I?
- Hvorfor græder mor? - Jeg græder ikke.
- Hvorfor slås I? - Far og mor slås ikke. Nej.
Smut du bare ind i seng. Vi skal tidligt op i morgen.
Hør efter, hvad din far siger.
Vi bliver nødt til at forklare ham, at det her ikke er uhyggeligt.
Ja, det kan godt være. Det er sgu nok en meget god idé.
Eller hvad? Jeg kan også gøre det.
Nej, det er en far og søn-ting. Det skal jeg nok gøre.
Jeg skal bare finde ud af hvordan.
Fy for fanden.
- For fanden! - Hvad sker der?
- Jeg har ingen rene strømper. - Tag et par af mine.
Til et møde med to englændere tropper jeg ikke op i hvide sokker.
- Sig, du træner til Wimbledon. - Se min skjorte. Pissekrøllet.
Hvorfor flytter du ikke nogle af dine ting herover?
Jeg siger jo ikke "flytte ind" .
Det er meget rart at vide, hvor ens ting er.
Det er jo her det meste af tiden. Du kan også bare bruge mit tøj.
Så er det nok bedst, jeg henter nogle ting.
Så rydder jeg et par hylder til dig.
Det kan sgu godt være, det er en meget god idé.
- Men kun de mest nødvendige ting. - Fint.
- Skal jeg lave morgenmad? - Jeg skal hente dem i lufthavnen.
- 10.000 er ikke nok. - Nej, men vi har lige betalt moms.
Jamen jeg har termin og el og varme. Og så er det Emmas fødselsdag.
- Så må vi bare få den her i hus. - Vi skal i BonBon-Land.
Hvad skete der med det budget, jeg lagde for dig?
Det er svært at være alenefar. Jeg prøver at slå til.
- Det kan jeg godt se. - Vi skal have kontrakten i hus.
- Davs. - Det er mine partnere.
- David Ferguson. - Dav, David. Det var hyggeligt.
- Tak. - Mange tak.
- Det var ikke, hvad vi forventede. - Vi ses i morgen kl. 10.
Op med humøret. Meget af det kunne de smaddergodt lide.
De tager til London i morgen, så jeg har lavet et møde kl. 10.
- Det skal vi nok nå. Okay? - Ja, ja.
- Hvis du skal låne nogle penge ... - Nej, det er helt okay.
Hej, hej.
- Ja. - Undskyld, jeg forstyrrer.
- Har du tid et øjeblik? - Jeg er på vej til et møde.
Har du snakket med Emma om BonBon-Land?
- Nej, det gør jeg i aften. - Det skal du ikke gøre.
- Jeg synes, vi skal droppe det. - Nu har jeg lige pakket tallerkener.
Nej, du har ret. Det er bedre, vi holder det hjemme i huset.
- Okay, så siger vi det. - Og mht. Emma og Stefan ...
- Jeg har accepteret det. - Nej, det er okay, at de ses.
Hvis du synes, det er rigtigt.
Det synes jeg jo. Ellers ville jeg ikke have sagt det.
Nej ...
- Fint. Hvis I har snakket om det. - Jamen det har vi.
- Hej. - Hej.
- Hvorfor skulle vi mødes her? - Jeg har noget, jeg vil spørge om.
- Det har jeg også. - Okay, men så dig først.
- Nej, dig først. - Nej, dig.
Okay. Nu skal du bare se her.
Det her er en tegning over grunden.
Det skraverede område skal jeg sælge.
- Det kan blive en fantastisk handel. - Der, hvor legepladsen ligger?
Ja, køber vil bygge et storcenter. Ligesom Rødovrecentret.
Nu skal vi sørge for tilladelserne. Hvad tror du, kommunen vil sige?
Kan det center ikke ligge et andet sted?
Jo, det kan det vel godt. Men det må de vel selv om.
Hvis legepladsen forsvinder, hvor skal børnene så være?
- Det ved jeg da ikke. - Børnene bor her vel.
Hvor skal de lege? Skal de sidde oppe i lejligheden?
- Hvad fanden er der galt med dig? - Overhovedet ikke noget.
Jeg vil spørge, om du vil møde Emma -
- og så vil du jævne en legeplads med jorden.
- Jeg vil gerne mødes med Emma. - Jamen det er lige meget nu.
Jeg vidste bare ikke, om du overhovedet ville spørge.
Det er jo bare en handel.
- Jeg vil virkelig gerne. - Vil du det?
Jeg havde faktisk tænkt i aften.
Nej, det er fint.
Bare Emma ikke kommer for sent i seng. Hej.
- Hvordan går det med det? - Fremad.
Jeg behøver ikke spørge, om vi når det, vel?
- Om " vi" når det? - Skal du have hjælp?
Det ville være dejligt. Ja tak.
- Hvor er Frank? - Han skulle hente Jonatan.
Jeg skal lige flytte nogle ting hos Iben. Så ringer jeg.
- Skal du flytte sammen med Iben? - Nej, det er bare nogle småting.
Nå. Men I kommer vel begge to til fødselsdagen i morgen?
Ja, selvfølgelig. Det bliver smadderskægt.
- Jeg går nu, ikke? - Philip?
Så lægger jeg bare det der ind på dit kontor, ikke?
Du kan lægge det på skrivebordet.
- Og så laver du det senere? - Ja, helt sikkert.
- Her i dag? - Ja, selvfølgelig. Hav det godt.
- Hej, Jonatan. - Hvad laver du her?
- Jeg er kommet for at køre dig hjem. - Det plejer mor at gøre.
Nu er det mig i dag. Og så tænkte jeg, at vi skulle snakke lidt.
- Har du haft en god dag? - Ja.
Godt. I aftes, da du kom ind til mor og mig -
- var vi i gang med et eller andet, som du nok ikke forstår.
- Jo, I sloges. - Nej, det kunne vi aldrig finde på.
- Hvorfor larmede I så? - Fordi vi hyggede os.
- En leg, som voksne leger. - Var det bare for sjov?
- Ja, nemlig. - Hvad var det så for en leg?
Sådan en fangeleg. Lidt ligesom ettagfat.
- I sengen? - Ja.
- Fanger man ikke hurtigt hinanden? - Jo, det kan man godt sige.
Men så er det, at man må kilde den anden.
- Flytter du din lejlighed herover? - Nej, det meste af det er tøj.
Vi kunne lave et gymnastikhjørne. Hvis jeg må bore nogle huller.
- Er det nødvendigt? - Jeg skal da have mine redskaber.
- Og tv i sengen? - Ja, det er fedt, ikke?
Jeg troede, du syntes, den var for hård.
Hvis jeg fylder for meget, må du endelig sige til.
- Nej, det er fint. - Det bliver rigtig hyggeligt.
- Skat, tager du lige kjole på? - Der er noget, der koger.
- Det er dine ting. - Læg dem der.
- Nej, der skal jeg skære salat. - Så læg dem på stolen.
Skat, har du taget kjole på? Vil du ikke det?
- Skulle det ikke være afslappet? - Kan du ikke blive hjemme?
- Bare til det kører. - Nej, jeg skal til workshop.
- Tag nu kjole på. - Jeg vil ikke.
Hvorfor skal han være så præcis?
Hej. Kom indenfor.
Hej, Stefan. Jeg skal gå nu, så I har bare en hyggelig aften.
- I lige måde. - Hej.
- Undskyld, hvis her er rodet. - Det gør ikke noget. Hej, Emma.
Der er vist en, der har fødselsdag i morgen. Den er til dig.
Den vil jeg ikke have.
Nå, men der er mad. Spise ... Er du sulten? To minutter.
- Er der noget, jeg kan hjælpe med? - Sæt dig ned og slap af.
Er det din?
- Spis noget. - Det vil jeg ikke.
Hun er måske ikke sulten. Men det er jeg.
Jeg tror, hun vil lege flyvemaskine. Skal Stefan lege flyvemaskine?
Prøv. Hun elsker det.
Prøv.
Nej.
Nej, vi lægger den her igen. Dum pølse.
- Det kan være, hun er mæt. - Det tror jeg også.
Det kunne være, du skulle vise Stefan dine tegninger.
- Dem vil jeg meget gerne se. - Nej, de er til far.
Er de til far? Må Stefan ikke se dem?
- Skat, må Stefan ikke se? - Jeg vil ikke.
Emma?
Jeg tror, du skal give hende din gave.
Jeg tror, vi skal lade hende være i fred.
- Hun er bare spændt på i morgen. - Det er okay med mig.
Ja, undskyld. Jeg vil så gerne ...
Tag det roligt. Vi har jo masser af tid.
Nå, fik du fortalt Jonatan det der?
- Ja, det er klaret. - Hvordan sagde du det?
Nu behøver du ikke vide alt, hvad vi mænd taler om.
Kom nu. Det kan være, jeg kan lære noget.
At hvis man er sød ved pigerne, kan det være, de er søde ved én.
Og at han har verdens dejligste mor.
Det er da rigtigt.
- Fanget. - Av!
- Jonatan! Ind i seng med dig. - Jeg vil også lege fange.
- Vi leger ikke fange. - Det sagde far.
Jeg har fået et hekseskud.
- Jonatan, vi skal have noget ro. - Øv.
- Kom så. Ind i seng. - Ind med dig.
Ja, det kan være, jeg ikke lige har fortalt det hele rigtigt.
- Skal jeg snakke med ham? - Nej, jeg skal nok.
Jeg skal bare lige ... Av for satan.
Frank! Jeg går ud og henter en varmepude til dig.
Er der ikke flere af de der poser med frosne ærter?
Man skal sættes under pres for at vise sit sande jeg.
Når det ikke går efter ens hoved, skal man vise, hvad man er gjort af.
Før havde jeg fundet en undskyldning for at ringe til Julie. Men nej.
Selvfølgelig savnede jeg Emma. Men jeg kunne bære det.
Jeg kunne være stolt af mig selv.
Jeg var rolig. I balance. Jeg havde styr på den fødselsdag.
- Hej, hej. - Godmorgen. Du kommer tidligt.
Den er halv syv.
- Hvor er hun? - Inde hos Søs.
- Hvordan gik det i går? - Det gik fint.
Eller ... Det passer ikke. Jeg kunne ikke slappe af.
- Emma gad ikke. - Hvor ærgerligt.
Hun ville først åbne Stefans gave, efter at han var gået.
Jeg tror, hun leger med den nu.
I dag er det Emmas fødselsdag hurra, hurra, hurra
Du har fået en bondegård. Hvor er den flot, skat.
- Tillykke med Emma. - Tak. Har Matias en bondegård?
Værsgo. Ved du, hvor man kan købe en girafgyngehest?
- Nej. - Nikolaj, har du tid?
- Jeg har lavet det færdigt. - Ja. Men de kommer ikke.
Chefen er desværre blevet kaldt tilbage til London.
- Er vi så ude? - Nej, de vil have et møde hurtigt.
- Det er godt. Hvornår? - I dag kl. 14. I London.
- Det er løgn. - Jamen vi kan jo ikke sige nej.
- Du ved, hvad det er for en dag. - Ja, og derfor tager JEG af sted.
- Du sætter mig ind i det. - Du aner ikke, hvad det handler om.
Vi har til kl. 14. Lad være med at gå i panik.
Nej, men det gør min økonomi. Hele husets økonomi.
- Hvorfor skal du til London nu? - Jeg er hjemme kl. 19.
- Gæsterne kommer kl. 18. - Det ER jeg.
Undskyld. Jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
- Har du købt ind? - Nej, det har jeg ikke kunnet nå.
- Det kan jeg da heller ikke. - Jeg kan gøre det i lufthavnen.
- Man skal jo alligevel stå og vente. - Så er der først mad kl. 22.
Jeg har ikke noget imod at købe ind. Jeg har først en fremvisning i aften.
- Nej. - Jamen det er fint. Perfekt.
- Jeg skal bare have en liste. - Det har jeg lige her.
Hvis du ikke havde den fremvisning, var du velkommen.
- Det må blive en anden gang. - Her er nøglen til huset.
- Skal jeg ... - Den kan du bare tage.
Så er jeg smuttet. Tusind tak for hjælpen.
God tur.
Når det endelig skal være, er London ikke det værste sted.
Transportsystemet fungerer, og punktlighed er en æressag.
Men du tror, de siger ja? Hvor er det godt.
Du skynder dig bare hjem. Vi ses. Hav det rigtig godt.
- Ved du, hvad jeg lige har set? - Dit tøj ligger derovre.
Ved du, hvad der står nede i gården?
- Skal du bruge det her? - Der står en futon magen til min.
Det er din futon. Har du ikke set, hvad jeg har købt?
- Har du smidt min seng ud? - Vent. Jeg skal vise dig noget.
Er du klar? Er det ikke bare for fedt?
Er du fuldstændig vanvittig? Du kan da ikke smide min seng ud.
Du tromler ind og opfører dig, som om du ejer det hele.
- Det gør jeg da ikke. - Se dig omkring.
Du sagde, jeg skulle tage nogle ting med.
- Ikke en hel gymnastiksal. - Nu er jeg måske til besvær?
Ja. Især, når du kommer slæbende med sådan et monstrum.
- Jeg gider ikke sove i din futon. - Så kan du sove i den der alene.
Bare ud i køkkenet med det.
Har du set, hvad far har lavet? Med flag og balloner.
"Tillykke, Emma" . Har du set det?
- Så smutter jeg. - Okay. Vi ses.
Kan du have en god fødselsdag, Emma?
- Kom her, Stefan. - Ja.
- Hvad for en passer ind i den der? - Det er en giraf.
- Hvor er den sød. - Det er et får.
Det er Ju... Hos Nikolaj, det er Julie.
- Jeg er på vej ud til lufthavnen. - Ja, vi ses bare. Hej.
- Den der passer. Gør den ikke? - Den med løven.
Gider du lige standse? Stands.
Bare behold resten.
Jonatan. Hej, ven.
Kom, skat. Det er mig, der henter i dag igen.
Jeg tror ikke, du forstod det der med mig og mor.
- Det er løgn, det der med fangeleg. - Ja, det må du undskylde.
- Mor siger, man ikke må lyve. - Det må man heller ikke.
Derfor vil jeg godt forklare, hvad vi laver.
- Det ved jeg godt. I boller. - Ja. Nemlig.
- Hvor ved du det fra? - Det sagde Sebastian.
- Hans mor og far gør det meget. - Nå, det gør de.
Man får babyer, når man boller meget.
Ja, og derfor er det meget smukt og fantastisk.
Så er der ikke mere. Er der noget, du vil spørge om?
Nej.
Jo, hvad er en dildo?
Det behøver du ikke at vide, før du skal konfirmeres. Okay?
Du bliver nødt til at tale højere. Jamen du må bare komme hurtigt.
- Nikolaj kommer først kl. 20. - Der er ikke sket noget, vel?
Nej, trafikken var helt umulig.
Der går et hurtigtog fra Paddington.
Far kommer først, når vi har spist. Han kommer og spiser lagkage.
Den bliver så flot. Stefan, du har lavet det meget fint.
Tak skal du have. Synes du også det, Emma?
- Bliver du ikke og spiser med? - Jeg har den der fremvisning.
- Men jeg kan få en anden til det. - Det ville være dejligt.
Okay. Jeg bliver.
Hvor er der mange flag på. Det ligner en fødselsdagslagkage.
- Skål. - Skål.
Og tak for de flotte gaver. Dejligt, I kunne komme.
- Vi skal også skåle for Nikolaj. - Ja, skål for far.
- Må ungerne rejse sig nu? - Ja, selvfølgelig.
- Jonatan, ikke for vild. - Nej.
- Kommer Iben senere? - Nej.
Det kunne hun ikke. Hun skulle arbejde.
- Hvor er det lækkert. - Det smager godt.
- Det skal du sige til Stefan. - Det er godt.
- Vil I ikke have mere? - Jeg siger sgu ikke nej.
Du skal have sovs til.
- Hov! - Jonatan!
Det gør ikke noget. Tænk ikke på det.
Det skal du ikke være ked af. Jeg har altid ønsket mig en plettet skjorte.
Hvis jeg lige må låne den der.
Tag flere agurker.
Han tog det pænt. Man skulle tro, han havde børn.
- Han laver den bedste lagkage. - Den skal I glæde jer til.
- Er der noget, han ikke kan? - Det ved man ikke.
Man kan købe plettede skjorter i Kaufmann.
Satans til møgunge!
Pis!
Satans!
- Hej, hej. - Hyggeligt at møde dig rigtigt.
- Hav det godt. Vi ses lige om lidt. - Tak for gaven.
Jeg må også se at komme derudad. Hils Nikolaj, hvis han ringer.
- Hav det rigtig godt. Vi ses. - Hej.
- Er der noget galt? - Nej.
Så du synes, det var en god aften?
Ja, selvfølgelig. En rigtig god aften.
Det synes jeg også.
Men det er godt, det kun er én gang om året.
Jeg sætter den her på plads og afleverer den der i morgen.
- Den er ikke så slem alligevel. - Jo. Den er ...
Jeg tror godt, det kan gå.
Måske kunne vi beholde de der sengeborde.
Ja, eller vi kan beholde det ene af dem.
- Dét i din side. - Vi har allerede fået faste sider?
Ved du hvad, jeg tænkte på?
Det hele ville blive lettere, hvis vi flyttede sammen.
Det har jeg også tænkt på.
- Det ville være mest praktisk. - Praktisk?
- Er du her? - Du skulle ikke hjem til det rod.
- Hvordan gik det? - Det gik ... fint.
- Du fik den. - Med møje og besvær.
- Var Stefan her også? - Ja, det var han.
Selvfølgelig. Jeg er ked af, jeg ikke kunne holde det, jeg lovede.
Jeg er altid et kvaj over for dem, jeg holder af.
- Vi ved altså godt, du holder af os. - Tak.
Emma ville gerne sove hos dig, så hun ligger i sengen.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Er der noget galt? - Nej, det er bare ...
- Sov godt. - I lige måde.
Jeg fandt den gave, Emma havde ønsket sig.
Men jeg fik nok den bedste gave: At komme hjem til vores datter.
Og vide, at lige meget hvad der sker -
- vil hun altid kun have én far. Og det er mig.